Hra na dohazování: pěstujeme vztahy s učiteli a jinými dospělými, kteří se starají o naše děti
Spolu s přivedením dítěte na svět potřebujeme také postavit “vesnici” dospělých, kteří nám ho pomohou vychovávat. Tato komunita se může skládat z vychovatelek ve školce, učitelů, trenérů, instruktorů i široké rodiny. To je kritické, protože děti vzkvétají v prostředí, kde existuje bezproblémové spojení nebo neviditelná matice dospělých, kteří je obklopují. Výzvou je, že rodiče nemohou nechat tvorbu této vesnice náhodě, ale musí představit a dohodit děti dospělým, kteří za ně budou zodpovědní.
Dohazovači jsou agenti vazby, kteří se nebojí převzít vedení v pěstování spojení mezi lidmi. Přestože je slovo dohazovač obvykle spojeno s romantickým vztahem nebo podnikatelským partnerstvím, v péči o děti dohazovač představuje jinou roli. Dohazovači spojují dva lidi, kteří se navzájem neznají a pěstují pocit spřízněnosti.
Proč je dohazování tak podstatné? Děti mají přirozené instinkty stydlivosti, které je vedou k tomu, že se vyhýbají kontaktu a blízkosti s lidmi, na které nemají vazbu. Tak jako vazebný instinkt, i stydlivost zaručuje, že dítě bude následovat, poslouchat, řídit se a sdílet stejné hodnoty jako lidé, kterým je nejblíž. Děti by se měly přirozeně vyhýbat lidem, kteří nebyli schváleni jejich nejbližšími vazbami.
Když hledáme lidi, kteří nám budou pomáhat s péčí o naše děti, bereme v úvahu mnoho věcí, například jejich zázemí, výcvik, schopnosti a vystupování, ale jednou z nejdůležitějších věcí pro zvážení je, zda můžeme vypěstovat starostlivý vztah mezi nimi a naším dítětem. Pokud se dítě, obzvlášť malé, necítí ve svém vztahu s dospělým dobře, bude pro něj obtížné se o dítě postarat a může dojít k upřednostňování spojení s vrstevníky před dospělými.
Pět způsobu hry na dohazovače
Podstatou dohazování je schopnost představit dítě a dospělého způsobem, který aktivuje jejich vazebné instinkty a jejich touhu po kontaktu a blízkosti. Existuje řada strategií, které člověk může použít v roli dohazovače, přesto je to stejně tak věda o vazbě jako umění pěstování vztahů.
- Ujměte se vedení
Aby se rodič stal dohazovačem, potřebuje se v této roli cítit oprávněný a potřebuje být trochu domýšlivý v tom, že on zajišťuje vztah mezi dvěma lidmi. Například, u zubního nebo praktického lékaře se musí rodič ujmout vedení v představování svému dítěti. Když máme s dítětem hlavní vazbu, potřebujeme ho provést k jiným dospělým a ukázat mu, že toto spojení schvalujeme. Nemůžeme předpokládat, že dospělí vezmou naše děti a začnou s nimi navazovat vztah. Pokud necháme jiné, aby se představovali nám, nejsme ve vedoucí pozici. Předpokládá se, že musíme dětem ukázat ty, kteří pro ně budou dle našeho přesvědčení nejlepší oporou.
![](http://alfarodicovstvi.cz/wp-content/uploads/2020/07/pexels-photo-3985012-1024x682.jpeg)
- Hledejte stejnost a podobnost
Jeden ze způsobů, který pomáhá dětem cítit spojení s dospělými, je přes stejnost, pocit, že mají něco společného. Být stejný jako někdo jiný není tak zranitelné jako sdílet svá tajemství nebo srdce. Jako dohazovači musí rodiče usilovat o vytvoření vztahu, upozorňovat na podobnosti a zvýrazňovat její oblasti. Například, jedna maminka řekla, že její čtyřletý syn měl problém s adaptací ve školce, a proto musela jít poprosit učitele o pomoc.
“Promluvila jsem s učitelem, abych mohla přivést svého syna dřív, aby se mohl usadit, dokud ve školce ještě nikdo jiný nebyl. Zdálo se, že syn cítí úzkost, když je tam rušno, proto jsme vyrazili dřív, abychom přišli předtím, než všechny děti začnou zaplavovat místnost. Sbalili jsme jeho dinosaury, které chtěl vzít do školky, a mluvili jsme o tom, jak je skvělé přinést věci, o které se můžeme podělit s učitelem a kamarády. Jeho učitel si všimnul jeho tašky, když vešel do místnosti a začal se na ni vyptávat, což syna udělalo moc šťastným! Pak se posadili na koberec a hračky nachystali. Plácla jsem si se synem a řekla jsem mu, že jeho učitel a kamarádi budou moc šťastní, až uvidí, co jim přinesl. Pak se otočil a zamával mi na rozloučenou!!! Žádné slzy, žádný povyk!”
Existuje hodně způsobu jako poukázat na podobnost, od podobných zájmů, zkušeností, až po touhy. Když děti cítí, že mají něco společného s lidmi, kteří se o ně starají, existuje větší šance, že budou víc přístupné jejich péči. Výzvou je, že pocit stejnosti je často snadněji dosažitelný s vrstevníky, což jde na úkor vztahu s dospělým. Může to vést k velkému počtu problémů, včetně orientace na vrstevníky, kdy jsou děti více ovlivněny a vedeny svými kamarády než dospělými.
- Pěstujte pocit uznání a spojení mezi dospělými
Když rodič dává najevo, že má rád jiného dospělého, dítě ho zpravidla začnenásledovat. Na úrovni instinktů mozek dítěte říká: “Když máš rád tohoto člověka, budu ho mít rád také.” Když děti vidí, jak projevujeme vřelost, radost a potěšení k jinému člověku, nejspíš naše vedení budou následovat. Chce to ohleduplnost během našich konverzací o dospělých v jejich životě a rovněž starost o to, aby vše, co uslyší, tyto vztahy udržovalo. Například, pokud dítě bude mít nového učitele, bude podstatné vyjádřit uznání a zájem o tohoto člověka, povzbudit dítě, aby s ním sdílelo zážitky ze svého dne. V přítomnosti dítěte je důležité neodsuzovat to, co tito dospělí dělají, protože tím zvyšujeme riziko narušení jejich vztahu. Pokud je nutné probrat něco ohledně dítěte, je lepší to dělat v jeho nepřítomnosti.
- Tvořte rutiny a rituály pro pěstování spojení
Tvorba vazebné kultury probíhá nejlépe pomocí rutin a rituálů. Rutiny jsou skvělé v orientaci dětí na přechod mezi dospělými, například při předání a vyzvednutí. Tohle může zahrnovat běžný pozdrav, ale i jednoduchou konverzaci o základních věcech, například o počasí nebo o denních plánech. Když rodič cítí, že je dítě napojeno na dospělého, se kterým má zůstat, může se rozloučit a rychle odejít. Dlouhá konverzace nebo vleklé loučení často znepokojuje malé děti, protože přestávají chápat, na koho se mají orientovat.
Jeden tatínek mi řekl, že jeho předání zahrnovalo předstírání, že je rytíř, který říká svému čtyřletému dítěti, že “Během mé nepřítomnosti se o tebe postará dobrá dívka Angela. S ní jsi v nejlepších rukou, můj synu.” S úklonem k Angele a svému synovi rychle odcházel. Jeho syn čekal na rozloučení každé ráno a Angela cítila silné postavení ve své opatrovatelské roli.
Rituály pěstují spojení a pocit komunity – od oslav svátků po speciální události. Když děti vidí dospělé, jak spolu jí, scházejí se, hrají hry nebo chodí ven, posiluje to pocit, že se o ně stará celá vesnice. Pro malé děti jsou pozvolný začátek a školní seznamovací dny důležitými rituály, které dovolují dítěti začít si zvykat na učitele nebo vychovatele a cítit se s nimi pohodlně.
- Dodržujte hierarchii vazeb
Je v pořádku představovat děti velkému počtu dospělých, dokud se nám daří udržet na místě jejich hierarchii vazeb. Rodič(e) musí být na vrcholu hierarchie, a všichni ostatní dospělí mají spadat pod ně. Rodič musí vysvětlit, na koho se má dítě obrátit, pokud potřebuje pomoct, aby hierarchie byla zajištěna.
Pokud dítě vidí, že jeho rodič je kárán, nerespektován a nebo že není jinými dospělými brán vážně, může to ohrozit jejich hierarchii vazeb s rodičem “u kormidla”. Pokud rodič potřebuje podporu, je nejlepší to udělat způsobem, který zachová roli rodiče v očích dítěte. Výtky rodičům v přítomnosti dítěte mohou zranit dítě v dlouhodobém horizontu. Potřebují cítit a věřit, že jejich rodiče se o ně umí postarat i v případě, že občas potřebují podporu, aby svou roli zvládli.
Vítání a loučení může děti podráždit, ale potenciál těchto situací klesá, když děti cítí spojení s dospělými v každém z těchto klíčových okamžiků. Nemůžeme obviňovat děti z toho, že jim chybí jejich oblíbení lidé, ale můžeme jim pomoci cítit se dobře s jinými starostlivými dospělými. To, co děti potřebují nejvíce, je síť starostlivých dospělých. Pokud tomu věnujeme i jen polovinu naší energie místo soustředění na vztahy s vrstevníky, můžeme vytvořit souvislou matici vazeb okolo nich.
Rodiče potřebují hrát na dohazování a představovat děti vybraným dospělým, kteří budou pomáhat s výchovou. Děti by neměly přemýšlet, kdo se o ně právě stará. Mají mít svobodu na hraní a soustředění na zjišťování toho, kdo jsou a co mohou dělat.
Překlad: Xenie Majznerová
Korektura: Veronika Skuhrovcová
Hlavní fotografie od uživatele cottonbro ze služby Pexels
Shlédnutí: 2511